25.000 Ro RETAiL
POVESTEA NOASTRĂ
Întotdeauna mi-au plăcut poveștile care se termină cu bine.
Pentru mine, cele mai frumoase povești de dragoste...
sunt cele în care doi oameni se întâlnesc, se îndrăgostesc...
și după 50-60 de ani unul dintre ei moare.
Câteva zile mai târziu, moare și celălalt...
pentru că nu pot trăi unul fără altul.
Deși ăsta nu e un final prea fericit. Doi oameni mor.
Așa aș fi vrut să se întâmple cu mine și Katie.
Nu să murim, desigur, ci să fim împreună pentru totdeauna.
Să jucăm "Bun/Rău". Cine începe? Erin?
Punctul culminant al zilei de azi a fost că am stat lângă Austin Butler.
Băiatul care are un câine cu trei picioare?
Joel are un câine cu 3 picioare. Austin are o țestoasă care sforăie.
Și cel mai groaznic moment al zilei?
- Tabăra. - Ce e cu ea?
Nu știu.
Anul trecut te-ai distrat de minune.
- Da, știu. - Atunci, ce s-a întâmplat?
Ți-e teamă că n-ai să mai vorbești cu Austin?
- Nu știu. - Puteți să vă scrieți.
Puteți să vă trimiteți sărutări în scris. Băieților le place asta, nu?
Da, la nebunie.
O să te simți grozav.
Și tu? Ce-ai făcut azi?
Mama lui Gary Ellis a cumpărat un storcător de fructe nou...
și am băut un pui.
Și cel mai groaznic moment al zilei?
Nu există.
Trebuie!
Mi-am stors creierii. Nu mi s-a întâmplat nimic rău.
O să considerăm experiența ta cu sucul de pui atât bună, cât și rea.
Și tu, mami?
Știu. E aniversarea voastră. Ce faceți mâine seară?
- Luăm o cină romantică... - Tata mă duce să dansăm.
și poate mergem să dansăm...
Ai dreptate, scumpo. Ăsta e cel mai bun lucru pe ziua de azi.
Aș vrea să ascult care a fost cel mai groaznic lucru pe ziua de azi...
dar a început meciul dintre Dodgers și Giants.
Du-te!
- Pot pleca și eu? - Da.
Nu-mi pasă ce facem mâine seară.
Nu-mi pasă nici dacă mâncăm în restaurante diferite.
Atâta timp cât copiii ne văd plecând și sosind împreună.
La prima noastră aniversare i-am dat lui Ben o lingură de plastic.
Genul de lingură care ți se dă când comanzi mâncare la pachet.
Era lingura pe care am folosit-o...
când am mâncat împreună primul bol de supă.
Credea că am pierdut-o.
Mi-aduc aminte cum s-a luminat...
când a deschis cutia în care o pusesem.
Mă tot întreb...
Într-o căsnicie...
Când devine o lingură doar o lingură?
Când am cunoscut-o pe Katie, scrisesem un moment comic...
iar Katie era angajată temporar.
E greu de explicat. Între noi exista o legătură.
Simțeam că mă înțelege.
Nu există sentiment mai plăcut decât cel pe care l-am simțit atunci.
Cele mai zgomotoase tăceri...
sunt cele în care răsună toate cuvintele grele...
spuse de 300 de ori.
Nu mă asculți!
Întotdeauna mă critici.
Mi-e destul de greu cu doi copii. N-am nevoie de un al treilea.
Tu ești perfectă, iar eu n-am făcut nimic în ultimii 15 ani.
Nu mă asculți!
Nu renunți niciodată.
Nu mă asculți niciodată.
Te iei tot timpul de mine.
De ce ți-ai asuma tu vreo responsabilitate?
Mă critici mereu!
Eu mă ocup de toate pe-aici!
- Bine! - Bine!
Până când certurile devin obișnuință și nu excepție.
Brusc, certurile devin singurul mod de comunicare...
iar singura alternativă e retragerea în colțuri neutre și tăcerea.
- Ești o persoană? - Da.
Un bărbat?
- Greu de spus. - Greu de spus?
- Ai mustață? - Da, o mustață groasă.
- Mătușa Rose. - Exact.
Mătușa Rose cu mustața de o zi.
E aproape ora 9:00. O să pierdem autobuzul.
Asta e ceea ce numesc eu o casă pe roți.
Poți s-o depășești? E 8:55.
- Își schimbă des codul poștal. - Chiar și în acest moment.
Uite! 91.604, 91.604...
91.605!
- Poți s-o depășești? - Cred că postașul înnebunește.
Copiii o să piardă autobuzul.
Uitați-vă la etaj! Cineva vrea să folosească toaleta.
Ridicați geamurile! Suntem în raza de acțiune!
Nu poți să depășești, naibii, casa?
Copii, casa virează la dreapta.
Când eram la colegiu, aveam de scris un referat.
Referatul trebuia să se bazeze pe un curs de filosofie...
despre o carte, care consideram...
că descrie cel mai bine viziunea noastră asupra lumii.
Unii și-au ales cărți ale marilor gânditori...
ca Platon sau Kierkegaard. Alții și-au ales chiar Biblia.
Referatul meu a fost despre Harold și creionul mov.
E o carte despre un băiețel care...
desenează lumea așa cum ar vrea el să fie...
cu creionul lui magic.
Mi-a plăcut foarte mult cartea aceea, pentru că...
reprezenta tot ce nu puteam eu fi.
Vrei să creezi cuvinte încrucișate?
Face cineva asta?
Te plătesc pentru așa ceva?
Știi, definiții de genul... Ra e zeul soarelui.
Precum și simbolul pentru Radiu și abrevierea Armatei Regulate.
Nu știu dacă ar trebui să fiu impresionat sau îngrozit.
Mi se pare o activitate liniștitoare...
pentru că știi că există întotdeauna răspunsuri.
Da, dar nu sunt întrebări majore, cum ar fi...
Există Dumnezeu? Care-i sensul vieții?
De ce urina miroase ciudat când mănânc asparagus?
De la acidul aspartic.
Și asta te liniștește?
Da. Din moment ce nu poți afla răspunsul la întrebările majore...
mă liniștește să găsesc răspunsul la problemele mici.
În plus, după ce termini un careu...
ai sentimentul unui lucru dus până la capăt...
că lumea aceea pe-o jumătate de pagină e completă.
Ești descoperită.
Hai la tata!
Într-o căsnicie, problema e...
că dacă unul dintre soți e Harold și desenează lumea așa cum vrea...
celălalt soț trebuie să deseneze lumea așa cum e.
Probabil de aceea nu s-a scris nimic despre soția lui Harold.
- Pleacă! - Ba nu!
Luați-vă bagajele!
Stați!
Oprește!
Mai vin doi copii.
- Mulțumesc, Marty. - Pentru nimic.
Te iubesc. Distracție plăcută.
Ia bagajul surorii tale!
Vă iubesc.
Te iubesc.
Dacă ai nevoie de mine, sunt la hotelul Oceana.
Dacă li se întâmplă ceva copiilor, dă-mi un telefon.
Desigur.
Acum, ar trebui ca unul dintre noi să spună...
"E ridicol. Ne iubim.
Toate cuplurile trec prin asta. Să mai încercăm o dată"?
Azi dimineață mi-au arătat fundul la televizor.
Ce tot spui acolo?
Mi-am văzut fundul la televizor.
Așa e... Reportajul acela special.
"Centrul Kennedy aniversează 50 de ani ai fundului lui Stan."
Am fost la doctor. Mi-a băgat în fund un tub cu o cameră în vârf...
și am văzut totul pe monitorul din biroul doctorului.
- Și s-a făcut o sigmoidoscopie. - Exact.
Asta nu înseamnă că ți-au dat fundul la televizor.
De ce?
Un post de televiziune nu-ți poate amâna fundul.
Bine spus.
Nu știu ce audiență speri să câștigi...
cu fundul tău mare.
Domnilor, suntem într-un local public. Nu puteți vorbi mai elevat?
- Nu mă deranjează. - Bine.
M-am masturbat cu secretara ta în gând. Sper că nu te deranjează.
- De ce m-ar deranja? - Nu știu.
Voiam să-mi continui fanteziile cu inima împăcată.
N-ai decât.
Ești un prieten bun.
Aseară Larry a vrut să facem sex. Mi-a făcut și un masaj de 30 de secunde.
Genul de masaj "îmi pare rău că ai avut o zi proastă"...
care se încheie exact când ai început să te relaxezi...
pentru a se îndrepta spre sud, spre tărâmul făgăduinței?
Și, ați făcut dragoste?
- N-am putut. Eram prea obosită. - Și cum ai scăpat?
M-am prefăcut că adorm.
Am respirat mai greu.
Ai fost convingătoare?
Dar totul s-a întors împotriva mea. Când adormisem de-a binelea...
copilul a început să plângă. Atunci Larry s-a prefăcut că doarme.
Prostul! Dacă s-ar fi dus la copil, tu ai fi sunat goarna...
ai fi deschis porțile și ai fi primit oastea învingătoare.
Într-o clipă.
Ce mai face Charlene?
Am petrecut o seară grozavă.
Și susții în continuare că nu-ți înșeli nevasta?
Da, cu toată ființa.
Sexul prin Internet nu înseamnă că o înșel.
Cum așa?
La 3:00 noaptea, când soția și copiii tăi dorm...
tu faci cyber-sex cu o stricată.
În primul rând, nu facem sex. Corespondăm.
Și în al doilea rând...
Charlene nu e o stricată.
Probabil e un agent de bursă pe nume Ralph...
care pretinde că e o târfă pe nume Charlene.
De ce te iei de ceva atât de frumos?
Ce-am spus?
Nu e o aventură.
Teresa nu s-a culcat cu el. S-au sărutat, atât.
- Sărutul înseamnă că au o aventură. - Crezi?
Sunt sigură.
În momentul în care ai o relație intimă cu altcineva...
chiar dacă stați numai de vorbă...
acest lucru afectează persoana de care ar trebui să fii cea mai apropiată.
Ciudat e că Teresa poate să se culce cu soțul ei, dar nu poate să-l sărute...
cu adevărat...
Nu e chiar atât de ciudat.
Câteodată, când sunt supărată pe Stan, pot face sex cu el...
dar nu suport să mă sărute.
Un sărut poate fi mult mai intim decât sexul.
De ce?
Sexul înseamnă "Da, te iubesc", pe când un sărut...
înseamnă "Te plac".
Ai dreptate.
N-am mai făcut dragoste, nu sex, cu Larry de câțiva ani.
Și asta nu te întristează?
Nu prea.
De ce?
Nu știu.
Pentru că-i inevitabil. Căsnicia se uzează.
Schimbi scutece, suporți toanele copiilor și apoi îi ajuți cu temele.
Trebuie să fii femeie, soție, soacra ta, soacra lui.
Brusc, bagi de seamă prosoapele ude de pe covor...
că soțul stă toată ziua cu telecomanda în mână și se scarpină cu furculița.
Îți dai seama că e imposibil...
să săruți o persoană care ia un sul nou de hârtie igienică...
și îl pune deasupra suportului.
N-ar irosi 2 secunde ca să-l schimbe cum trebuie pentru nimic în lume.
Ce, el nu-l vede?
Credeți-mă, căsnicia înseamnă moartea romantismului.
Dumnezeule!
La naiba!
- M-a lovit! - Nu e adevărat.
Ieșeam din cameră și-mi stătea în cale.
- A făcut-o intenționat. - Stați puțin!
Ben? Poftim?
N-o să-ți vină să crezi.
Demolează vechiul nostru apartament.
- Poftim? - Vezi?
Josh, ai lovit-o?
Ea a început.
I-am spus să nu vină în camera mea fără să ceară voie.
Acum demolează apartamentul doamnei Gutierrez.
S-a dus fereastra.
I-ai luat CD-ul portabil fără să-i ceri voie?
Da, dar ea nu mai avea nevoie de el.
Nu l-a mai folosit de două zile.
Acum distrug apartamentul lui Jack Roikman, tipul cu orgasm patriotic.
"Binecuvântată fie America, tărâmul pe care-l iubesc."
Nu-i dai voie să-l folosească?
Nu, nici el nu mă lasă pe mine.
Ben, nu pot să vorbesc acum.
Aici am început noi doi. Aici am devenit "noi".
Au dărâmat peretele unde-i măsuram pe copii.
Josh, nu trebuia să dai în sora ta. Nu mai ai voie la televizor o săptămână.
Nu e corect!
Te spun lui tata!
Dumnezeule! Trebuie să închid. Ești teafăr?
La naiba!
Tu nu consideri fanteziile ca pe o aventură?
Fii serios! Pe cine afectează?
Ieri am întâlnit o blondă superbă...
lângă un stand cu mâncare.
Avea un cercel în buric.
Dar știi ceva?
Am iertat-o pentru că nu avea cercel în sprânceană sau în limbă.
Era superbă. Am început să vorbim...
în timp ce așteptam sandvișurile cu curcan.
Îmi zâmbea, îi zâmbeam.
Această întâlnire de 30 de secunde...
mă va bântui în timp ce mă voi masturba.
Știu exact ce vrei să spui.
- Greșesc? - Nu.
Zilele trecute, i-am spus un banc unei tipe...
pe care am întâlnit-o la spălătorie.
Dacă am fi fost în anii '30, ar fi fost o comunistă...
sau o adeptă a comunismului.
Râsul ei...
mi-a amintit de cum râdea Rachel când îi spuneam un banc.
Vrei să continui relația?
N-aș face niciodată așa ceva.
Cele zece porunci erau mult mai ușor de respectat...
când trăiai doar 35 de ani.
Ar trebui să fie schimbate.
Cum se procedează cu Constituția.
"Nu râvni la casă, soția sau fundul vecinului.
Dar, dacă râvnești la fundul soției...
n-o face în casa lui."
Un amendament simplu, votat de două treimi, aprobat de Camere.
Arată-mi un tip care nu și-a înșelat niciodată soția.
Nu te-am înșelat!
Am intrat în biroul tău și te-am auzit povestindu-i unei tipe, Sara...
detalii intime ale relației noastre, problemele noastre.
Trebuie să existe ceva între tine și ea.
Nu e nimic între noi! Stăteam de vorbă.
Despre noi? Despre viața noastră?
Vorbeam, atât.
Asta nu e o simplă conversație, e o legătură.
De ce nu mi-ai spus despre ea, dacă nu ai nimic de ascuns?
Simțeam nevoia să vorbesc cu cineva.
Prostii! De ce n-ai venit la mine?
Mami, vreau un pahar de apă.
Vin imediat, scumpo.
Vrei să știi de ce nu am venit la tine?
Mă tratezi de parcă aș fi o pacoste care stă în calea unei vieți...
care ar putea fi normală și bine organizată.
Te-ai gândit vreodată că nu toate lucrurile se învârt în jurul tău?
Poate sunt obosită. Poate am 5.000 de probleme de rezolvat pe zi.
Poate că nevoile tale nu pot fi satisfăcute...
atunci când îți vine.
Avem deja doi copii!
Nu sunt un copil!
Nu cer să-mi fie satisfăcute toate nevoile.
Vreau să existe o legătură între noi...
O privire... Ceva care să-mi arate că suntem de aceeași parte.
De ce nu vorbești cu prietena ta?
Sunt convinsă că poate rezolva totul.
Cheia unui mariaj fericit e acceptarea diferențelor dintre bărbați și femei.
Și anume?
Un bărbat rezolvă o ceartă prin sex.
O femeie nu poate face sex decât după ce cearta a fost rezolvată.
De ce?
E diferența dintre penis și vagin.
Penisul e o suliță, un berbec, dacă vreți.
Funcționează chiar și când e nervos. Câteodată chiar mai bine...
pe principiul "berbecului furios". Pe când, vaginul...
Vaginul!
Vaginul trebuie să fie relaxat pentru a se deschide și a primi.
Nu poate fi o gazdă plăcută dacă femeia e nervoasă.
Asta e valabil și pentru sexul oral și pentru sărutări.
Femeile trebuie să știe că penisul bărbaților are...
intenții pașnice.
- Aveți îndulcitor "Sweet'N Low"? - "Equal" e bun?
Nu contează.
Întotdeauna am considerat că, indiferent de problemele noastre...
oricât ar durea...
dacă picioarele noastre se ating sub pătură...
chiar și numai ușor...
atunci am ajuns în zona demilitarizată...
și totul va fi bine.
Există lucruri pe care nu le poți uita.
Crezi că timpul va șterge problemele...
și, într-o oarecare măsură, e adevărat...
dar durerea rămâne, pentru că...
durerea doare...
Dacă vă pierdeți cheia de la cameră...
contactați recepția.
Dacă aveți obiecte de valoare, păstrați-le în seiful hotelului.
E gratuit.
Pentru o cină în familie, încercați o pizza...
de la cafeneaua Wolfgang Puck.
Puteți face o plimbare pe plajă și pe digul Santa Monica.
Dacă vă deranjează copiii, valurile îi vor calma.
Racheta Patriot dovedește că...
apărarea cu rachete poate avea succes.
Așa cum ne-a învățat Saddam Hussein...
Felul în care spune "Saddam" mă face să te doresc și mai mult.
Dumnezeule!
- Zâna Măseluță! - Unde?
Am uitat să punem bani sub perna lui Josh.
Josh doarme. Sunt convins că mai poate aștepta puțin.
Mai târziu o să uităm.
Cine se duce?
Piatră, hârtie, foarfece!
La naiba!
Domnule președinte, vi-o încredințez pe soția mea care în curând va fi dezbrăcată.
Aveți grijă de ea și de tară.
Toate cele bune Barbarei.
Mă întorc imediat.
Cele mai importante lucruri din lume se află în acest pat.
Te iubesc.
Salut! Ați sunat la Jordan, Jordan, Jordan și Jordan.
Niciunul nu e acasă.
Dacă vreți să lăsați un mesaj pentru Katie, Ben, Josh sau Erin...
acum e momentul.
Eu sunt.
Am sunat să văd ce fac copiii...
dacă ai primit vreo vedere de la ei.
Dacă apare ceva, sună-mă.
Bună.
Am primit mesajul tău. Făceam un duș când ai sunat.
Copiii se distrează foarte bine.
Ți-am trimis vederile.
Ar trebui să le primești mâine.
Bine.
Tu ești bine?
Da. Tu?
Da, sunt bine.
La revedere.
Eu sunt.
Ce faci?
Bine. Foarte bine.
Bun.
Ce s-a întâmplat?
Mă gândeam la baia de la etaj și voiam să-ți amintesc...
să chemi instalatorul.
L-am chemat deja.
Bun.
Bine.
Atunci...
Pa!
Te-am sunat să te întreb dacă-ți amintești numele tipului care tăia copaci.
Joey Bishop.
Nu chiar.
Era unul dintre membrii Pat Racks, nu?
Frank Sinatra?
Dean Martin?
Sammy Davis junior.
Joey Davis junior...
chirurgul de copaci.
Îmi amintesc și acum emblema de pe furgoneta lui albastră.
Bine. Mulțumesc.
La revedere.
Ți-au venit cămășile de la curățat.
Perfect. Vin să le iau.
Pot să ți le aduc eu.
E în regulă. Mi-ar face plăcere să vin să le iau.
Când pot veni?
Nu știu...
Vino mâine pe la 19:00.
Putem să luăm cina împreună.
Ești sigură?
Nu.
Bine. Ne vedem mâine.
Arăți ca...
întotdeauna...
Și tu la fel.
Aș putea să stau aici toată noaptea. Am fost în casă. Știu cum arată.
De câte ori n-am spus că ar trebui să folosim veranda mai des?
Intră. Casa mea e casa ta. La propriu.
Mulțumesc.
- Cămășile mele. - Da, le-am pus aici ca să le vezi.
Bine. Să nu uit să le iau la plecare.
Aș fi putut să le pun în dulap.
Aici e perfect.
- Vrei ceva de băut? - Vrei să bei...
Niște vin?
Cred că-mi amintesc unde e.
- Dacă-mi amintesc, preferi vinul roșu. - Așa e.
Da, îmi amintesc tot.
Vinul ăsta o duce mai bine decât mine.
N-o să-ți vină să crezi ce-am făcut aseară.
Am încercat să completez unul dintre rebusurile tale.
Vreau să te întreb ceva.
Care era definiția la 3 vertical?
Sentiment de disconfort psihic, din trei litere.
Gol.
Noroc.
Ăsta era aici?
L-am cumpărat săptămâna trecută.
Ai mai cumpărat vreun aparat casnic?
Dacă tot ne punem sufletul pe masă...
am cumpărat o piuă.
Mortul nici nu s-a răcit încă și ea cumpără o piuă nouă.
Cum crezi că se simt copiii?
Din vederi, par a se simți bine.
Cred că lui Erin îi e dor de noi, dar e în regulă.
Da, așa se pare.
Crezi că e bine?
Da, e bine.
Cred că simte că s-a întâmplat ceva cu noi...
și se apropie weekend-ul părinților.
Va trebui să-i acordăm...
mai multă atenție...
și să-i arătăm că o iubim.
Mâncăm?
Da.
E foarte bun.
Mulțumesc.
Jucăm "Bun/Rău"?
Desigur.
Cel mai bun moment?
Sincer?
Acum.
Cel mai prost?
Fiecare minut din ultimele două săptămâni.
Pentru tine?
Cel mai bun lucru e robotul Cuisinart. Mi l-am dorit foarte mult.
Și cel mai groaznic lucru?
Piua. Nu e atât de bună precum credeam.
Eu îmi deschid inima și tu îți bați joc de mine cu roboții de bucătărie.
Devenind tot mai atractivă pentru tine.
Asta era intenția?
Nu știu.
Oricum, merge.
Se pare că în ultimul timp nu am prea citit.
Sunt gata. Tu?
- Eu... - Ce?
Haide, Katie. Nu uita ce a spus doctor Tischner.
"Dacă l-ai avut o dată, îl mai poți avea o dată."
Doctor Tischner a spus asta sau doctor Hopkins?
Da, cel sâsâit.
Exact.
Greșit. Era bâlbâit.
Actul sexual e expresia simbolică...
a stării emoționale existente într-un cuplu.
Lipsa îndelungată a sexului simbolizează o îndepărtare.
Doctorul bâlbâit era doctor Rifkin.
Doctor Hopkins avea o pată pe frunte.
Semăna cu statul California. Cum ai putut să-l asculți cu atenție?
Stările de închidere și de îndepărtare...
despre care mi-ați povestit...
Ce le declanșează? Primul lucru care vă vine în minte.
- Sacramento. - Guvernatorul Gray Davis.
Preferatul meu era cel care avea probleme la prostată.
Când doi oameni fac dragoste...
în pat, se află, de fapt, șase oameni.
Scuzați-mă.
Avem voie să vorbim când nu e aici?
Nu știu.
Tu ce crezi?
Ca să fim siguri, mai bine nu spunem nimic.
Cei șase oameni sunt... Voi doi...
și părinții voștri...
Cheia e să...
Scuzați-mă, vă rog.
Nu-mi vine să cred că ne-a cerut bani pentru o ședință completă.
Tipul mergea la toaletă pe timpul nostru.
Ședințele de terapie au fost o pierdere de timp și de bani.
La ce ne-au folosit ședințele?
Uite la ce! Acum râdem pe seama lor.
- Are dreptate. - Dacă nu mai merge, nu mai merge.
A vorbit regina.
- Poate e prea curând. - Poftim?
Scopul disputelor e sexul.
Vremurile grele o să vă apropie. Nimeni n-a spus că o să fie ușor.
Vremurile grele nu ne pot apropia? Nimeni n-a spus că o să fie ușor.
Seamănă cu căderea pe care au trăit-o surorile Andrews...
între "Boogie Woogie Bugle Boy" și "Don't Sit Under the Apple Tree".
Seamănă cu perioada prin care au trecut surorile Andrews.
Surorile Andrews?
Nu au renunțat la cântat doar pentru că au avut câteva eșecuri.
Au persistat. Restul ține de domeniul istoriei.
Nu înțeleg ce legătură au surorile Andrews.
- Cânți. - Dădeam un exemplu.
Copiii au probleme și tu cânți?
Dot, mai freac-o și tu, ca să nu mai fii atât de încordată.
Stricato!
Nu înțeleg ce legătură are eșecul lor în carieră cu problemele noastre.
Ce-ar trebui să facem?
Să înrăutățim lucrurile certându-ne pentru fiecare nimic?
Asta e părerea ta despre mine?
- Ești un copil. - Că mă cert din nimic?
Ești un copil de 72 de ani!
Avem probleme serioase pe care nici n-am început să le discutăm!
Crezi că nu știu asta? Ce s-a întâmplat cu tine?
Ce s-a întâmplat cu fata haioasă care purta pălărie cu bec?
Crezi că eu nu-mi pun aceeași întrebare zilnic?
Ai dat-o afară! Nu mai are ce căuta în mine.
Crezi că totul e numai lapte și miere.
Deci, e vina mea că tu te iei de fiecare lucru mărunt?
Nu ierți nimic!
E vina mea că ai devenit ca maică-ta?
Du-te naibii!
- Cred că mai avem o șansă. - Iubești ceea ce eram cândva.
Nu cred că-ți place ce am devenit.
Cred că ne-am simțit ca pe vremuri în seara asta.
Nu putem rămâne împreună doar pentru că...
din când în când, ne simțim bine.
Asta s-a întâmplat acum mai puțin de 15 minute.
Am demonstrat doar că, dacă stăm despărțiți câteva săptămâni...
nu ne certăm în timpul unei cine. Asta nu înseamnă căsnicie!
S-a terminat!
Scrii o carte despre bunica ta?
Da. Era o femeie extraordinară.
Sunt convins. S-a culcat cu președintele?
A descoperit uraniul?
Un tratament pentru cancer? Nimic de genul ăsta?
De ce ar vrea cineva să citească o carte despre ea?
Era o femeie mititică. A emigrat din Europa când era mică.
A lucrat într-o fabrică, făcând butoniere 14 ore pe zi...
A crescut 5 copii. Timp de 57 de ani a rămas credincioasă aceluiași bărbat.
Va fi cea mai grozavă poveste de dragoste.
Să-ți explic ceva, nu în calitate de impresar...
ci ca prieten...
Vino aici!
Vezi oamenii aceia?
Intră în clădiri, conduc mașini...
traversează strada, se plimbă...
Fiecare dintre ei...
va muri într-o zi...
și știu asta.
Din acest motiv...
au tendința să considere timpul pe care-l mai au de trăit foarte prețios.
Există lucruri care consumă mult din prețiosul timp...
chiar dacă nu sunt lucruri plăcute. Trebuie să se ducă la muncă.
Trebuie să se îmbrace, să stea la coadă...
să curețe curtea, să cumpere baterii.
Se duc la oftalmolog.
Adaugă toate astea la timpul pe care-l pierd mâncând...
dormind, spălându-se, votând...
cumpărând cadouri pentru oameni pe care nici măcar nu-i plac, și-o să vezi...
de ce sunt atât de pretențioși când își aleg o ocupație pentru timpul liber.
Și poți înțelege de ce, dacă nu a făcut-o cu...
un personaj interesant, nimeni n-o să-și irosească timpul...
citind o carte despre bunica ta!
Dacă înțeleg eu bine, nu-ți place ideea.
Nu e vorba de asta.
Soiul Ariana mi se pare mult mai parfumat decât Raphaela.
Am să rețin asta.
- Ce faci? - Bine.
N-am apucat să-ți mulțumesc pentru că ai oprit autobuzul.
Dacă ai nevoie să-ți opresc autobuzul, poți conta pe mine.
- Dinții lui Erin arată bine. - Datorită ție.
Sper să nu uite să poarte aparatul noaptea.
Știi cum e în tabere.
Sunt convins că Kevin își va da aparatul jos cum va ajunge acolo.
E pentru tine?
După ce am divorțat de Deirdre, am hotărât să învăț să gătesc.
"Universul gastronomiei Thai".
Îmi lărgesc orizonturile.
Urmez un curs de gastronomie Thai.
Serios? Întotdeauna m-a interesat bucătăria asiatică.
Adevărat?
De ce nu vii și tu cu mine?
Dacă stau să mă gândesc...
De-a lungul anilor au existat tot mai puține momente...
când, de-a lungul zilei...
eu și Ben ne priveam în ochi.
N-o să-ți vină să crezi.
- Ce s-a întâmplat? - Aproape a adormit.
Poate totul era din cauza stresului cotidian.
Cine o duce azi pe Erin la scoală?
Cine trebuie să-l ia pe Josh de la lecția de clarinet?
După un timp, relația noastră devenise ciudat de confortabilă...
pentru că nu mai aveam de-a face unul cu celălalt...
și pentru că ne obișnuisem cu distanța dintre noi.
Chiar și noaptea, când stăteam alături, ne feream privirea.
Eram obosiți. Dar cred că ne era teamă...
să ne privim, ca să nu descoperim că nu mai există nimic.
Săptămâna viitoare învățăm să facem "Mee Krob".
Mee Krob.
O să te anunț dacă vin.
Te sun eu. Sau mă suni tu.
Când ne-am dus în tabără pentru weekend-ul părinților...
mi-era teamă să dau ochii cu copiii.
Genul de teamă despre care vorbești c-un prieten, așa cum fusese Katie.
Acum nu știam ce eram, în afară de părinții lui Josh și Erin.
Ce s-a întâmplat?
Nimic.
Vrei să spui că asta a fost nimic?
N-o să fie ușor.
Copiii n-au nevoie și de problemele noastre.
Mai au jumătate de vacantă.
Ca și cum eu aș fi vrut să le spun copiilor problemele noastre.
Pentru numele lui Dumnezeu, ai puțină încredere în mine.
Mi-a fost dor de tine.
Mi-a fost tare dor.
De amândoi mi-a fost dor.
Tată, controlează-te!
Tată, dă-mi drumul!
Arătați minunat! Arătați-ne paturile voastre!
Și eu vreau să vă văd paturile.
Ați primit camera pe care o voiați?
Da.
Stăm în cabana "Ghinda".
Urăsc să-i mint.
Și eu. Nici măcar nu știm cum.
Chiar dacă am ști cum să-i mințim, și-ar da seama.
Ce e asta?
Ce anume?
- Chestia pe care ai băgat-o în gură. - Un aparat ortodontic.
- Aparat ortodontic? - Da.
- De ce-l porți? - Ca să-mi corectez ocluzia.
Ce are ocluzia ta?
E prea dezordonată.
- Dezordonată? - Da.
Și încerci s-o "dez-ordonezi"?
Ai comandat ceva la room-service?
- Ce s-a întâmplat? - Nimic. Totul e în regulă.
E în regulă?
Da, mi-e bine.
Nu puteam să dorm și am ieșit din cabană după stingere.
Voiam să dorm cu voi.
E în regulă. O să-i anunțăm că ești la noi.
De ce ți-ai pregătit patul pe canapea?
Voiam să citesc puțin și n-am vrut s-o trezesc pe mami.
Câteodată nu poți ieși din abis.
Mă tot gândeam la vara trecută, când credeam că...
dacă vom face ceva romantic...
ne vom elibera de tensiunea dintre noi...
Vom lua totul de la capăt...
și vom redescoperi de ce ne-am îndrăgostit.
Anul trecut, după weekend-ul părinților...
ne-am gândit că într-un restaurant din Veneția...
în lumina superbă a apusului, bând o sticlă de Chianti...
am putea redescoperi vraja.
Două înghețate italienești.
Nu trebuie să precizezi "italienești". Suntem în Italia.
Dacă sunt în Belgia și vreau o vafă belgiană, trebuie să spun doar vafă?
Așa cum dacă ești în Irlanda și vrei o tocană irlandeză...
spui doar tocană.
Iar dacă ești în China și vrei mâncare chinezească...
spui "Aduceți mâncarea!".
Am auzit conversația voastră încântătoare.
Noi suntem familia Kirby, din Cleveland. Voi cine sunteți?
- Familia Manson. - Din Spawn Ranch.
Ce poantă bună!
Dragule, uite! Mantaua roșie.
Îmi place!
Voi...
erați...
- Familia Kirby din Cleveland. - Joanie și Eddie.
Cum v-am fi putut uita? Numai despre voi am vorbit.
E mâna destinului. Trebuie să luăm cina împreună.
Grozav! Noi stăm la hotelul "Pasta e Fagioli".
Sunați-ne voi pe noi. Stăm la hotelul "Europa Regina".
Grozav. Vă sunăm noi.
Perfect!
Ia uită-te!
- E minunat! - Pe aici, vă rog.
Stăm lângă canal.
Foarte frumos.
Dumnezeule!
E scris în stele.
E mâna destinului!
Am căutat hotelul vostru, dar nu l-am găsit pe nicăieri.
- E greu de găsit. - Totul e bine când se termină cu bine.
Când am cunoscut-o pe Joanie a fost mâna destinului.
Lucram la etajul 6, iar Eddie lucra la etajul 4.
- Jur pe ce am mai sfânt. - În fiecare zi la bufet...
O vedeam pe Joanie la salad-bar...
și-mi zâmbea... Nu era un zâmbet obișnuit...
ci un zâmbet larg...
Într-o zi, în restaurantul Beefsteak Charlie...
mi s-a părut că o văd.
- Dar nu eram eu. - Nu, nu era Joanie.
Care sunt șansele să întâlnești o persoană care să semene cu Joanie...
dar să nu fie totuși ea?
Un miliard la unu?
Chiar mai mult de atât.
Când mi-am dat seama că nu era Joanie, am fost foarte dezamăgit.
Mă gândeam cât de mult sperasem să fie ea.
Dar încă nu vă cunoșteați.
Nu. Și nu-mi venea să cred cât de mult îmi dorisem să fie Joanie.
Ăsta a fost momentul culminant.
M-am întors la soția mea...
și mi-am dat seama că mă simțeam mai viu gândindu-mă la străina...
pe care o confundasem cu Joanie, decât cu soția mea.
Căsătoriile noastre nu mai însemnau nimic pentru noi.
Poate nu voiam să recunosc, dar poate...
nu aveam o părere prea bună despre mine ca să caut pe cineva care chiar mă plăcea.
Cine ar putea să nu-l placă pe Eddie Kirby?
Nu sunt perfect.
Nu sunt de acord.
În anul acela am avut curajul să divorțăm.
Deci vă cunoșteați.
Nu vă cunoșteați.
După ce ai făcut o asemenea greșeală...
nu vrei s-o repeți.
Am făcut un pact cu mine.
Mi-am spus... "Eddie Kirby nu te vei lăsa cuprins de mânie până la punctul...
în care ajungi să nu-ți mai placi partenerul."
- Și eu am făcut același pact. - A devenit crezul nostru.
Să nu ne culcăm supărați.
Acum discutăm totul.
Nu lăsăm niciun pui de ceartă să ajungă cu noi în pat.
De asta nu mâncăm niciodată în pat.
URĂSC FAMILIA KIRBY
Și eu.
Cine-ar fi crezut că familia Kirby...
cel mai fericit cuplu...
va fi cel mai grozav afrodisiac din lume?
Dacă s-ar putea îmbutelia starea de spirit a unei vacanțe...
petrecute în străinătate...
să prelungești senzația...
o zi, o seară...
o oră...
Anul trecut, când ne-am întors din Italia...
am dat relației noastre o șansă.
Uită-te la asta!
Cât am fost plecați, am primit o scrisoare de la Dalai Lama.
Vrea să organizez o echipă de softball.
Vrei să le scriem copiilor să-i anunțăm că ne-am întors?
"Dragii noștrii Josh...
și Erin."
Ai scris partea cea mai ușoară.
"Ne-am...
întors."
"Din...
Europa."
Asta nu e propoziție. E o prepoziție și un continent.
Am eliminat punctul și am făcut o propoziție.
Vezi? "Ne-am întors din Europa". E rândul tău.
Mulțumesc.
Semnul exclamării. Virgulă. Închid paranteză.
"Dar...
nu vreau să vorbesc...
despre gramatică."
Paragraf. "Vreau să...
fac dragoste...
cu mama voastră."
N-ai scris asta.
Ce s-a întâmplat? Ăsta e adevărul.
După ce terminăm scrisoarea.
Să facem dragoste acum. Scriem scrisoarea mai târziu.
Mai avem doar câteva propoziții.
Dacă eram în Europa, întâi am fi făcut dragoste.
- Ce vrei să spui? - Nimic.
- Că nu sunt spontană? - N-am spus asta.
Ba asta ai vrut să spui.
Că în Europa aș fi făcut întâi dragoste, dar aici...
Nu vreau să ajungem la punctul...
în care să nu putem face dragoste decât dacă suntem într-un hotel.
Îmi lua 3 minute să le scriu copiilor...
pe care nu i-am mai văzut...
Ce vrei să spui? Că nu-mi pasă de copiii noștri?
Dacă m-ai fi lăsat să termin scrisoarea, aș fi fost mai spontană.
Nu e deloc spontan! E o programare!
Aveam chef să fac dragoste fără programare...
dar am uitat că suntem acasă. Aici...
totul se face după un program fix.
Încearcă tu să crești copiii fără un program fix...
Ci așa, spontan!
Și copiii au nevoie de spontaneitate.
Știu asta!
M-am săturat să fiu soția responsabilă!
Nu ți-a cerut nimeni asta. Ai hotărât singură asta!
Prostii! Tu mi-ai cerut-o.
Doamne ferește să-ți amintești să anulezi abonamentul la ziar...
Să pui antigel în mașină...
Să-ți educi copiii...
în loc să flirtezi cu prietena ta la telefon.
Iar pomenești de asta?
Bineînțeles că da.
N-am vorbit cu ea de peste șase luni.
Nu m-ai înțeles niciodată.
Noi n-avem un pui de ceartă. Știi ce avem?
Un colos!
Iar tu nu vrei să rezolvi problema deloc!
La naiba!
Sfinte Sisoe!
Bine ai venit acasă!
La revedere, tată.
Te iubesc.
Pa, mama!
Te iubesc.
Ne vedem peste o lună.
La revedere!
- Pa, tată. - Peste două săptămâni.
- Ai grijă la picioare. - Pa!
La revedere, copii!
Crezi că ar trebui să ne luăm un avocat sau doi?
Unul.
Măcar divorțul să fie amiabil.
Eu nu vreau decât să fie cât mai ușor pentru copii.
Sunt convins că ați observat că baia are gresia originală din 1920.
E frumoasă.
Pentru că sunteți scriitor, cred că v-ar interesa să știți...
că sora șoferului lui Bette Davis...
a cinat în apartamentul de alături.
Serios?
Sunt copii în clădire?
Foarte mulți! Inclusiv nepotul actorului...
care a sărit al treilea în a patra barcă din Titanic.
Închiriați filmul și veți vedea. O să vă fac cunoștință cu el.
În după amiaza asta am să-l arăt unei alte familii, dar dacă sunteți interesat...
pot să-l păstrez pentru dumneavoastră, să-l vadă și soția.
Mă interesează.
Cine n-ar fi? Uitați-vă cum pătrunde lumina prin fereastră.
Când i-am arătat apartamentul...
celui care a făcut vocea lui Charlie Peștele...
a spus, și citez... "Uau". Închei citatul.
Cred că asta spune totul.
Întâi puneți ulei de măsline...
usturoi și tofu.
Căliți până când usturoiul capătă o culoare maronie.
Focul trebuie să fie puternic.
Apoi, luați un ou și spargeți-l deasupra uleiului fierbinte.
Toate ingredientele trebuie să fie bine rumenite.
Te simți bine?
Da.
Acum adaugați tăiețeii.
Am văzut-o pe Deirdre în tabără, dar pe tine nu te-am văzut.
Am fost cu o săptămână înainte.
De când am divorțat...
e mult mai ușor pentru noi toți să venim separat.
Am fost cu Kevin până la cascadă.
Tu și Ben ați fost acolo?
Da. A fost superb.
Condimentați cu ardei iute.
Mâncarea picantă crește apetitul sexual.
Mai condimentat, mai pasional.
Cu cât mai picant, cu atât mai bine pentru mine.
Oțet de orez.
Lui Ben îi place mâncarea Thai?
Ați fost la "Tommy Tang"?
M-am de...
M-am despărțit de Ben.
Nu știam.
Nu facem un lucru public din asta.
Înțeleg.
Scuză-mă că te întreb. De cât timp?
72 de ore, 4 săptămâni, 5 ani...
Depinde când începi să numeri.
Îmi pare rău. Știu cât de greu poate fi.
Știu că pare ciudat...
dar mi-a plăcut să-i am ca pacienți pe Erin și Josh...
pentru că am avut șansa să te cunosc.
Dar când m-ai sunat să-mi spui că vrei să-ți pui aparat...
așteptam cu nerăbdare programarea pentru că știam că vom fi singuri.
Nu știu dacă e prea devreme...
dar ai vrea să iei cina cu mine?
Asta facem.
Mă gândeam la ceva care să nu implice prezența unui profesor.
Mulți oameni spun...
că au stat prea mult împreună după ce căsnicia lor s-a destrămat.
Mult timp nu m-am gândit că mariajul meu e unul nereușit.
Credeam că dragostea e ceva ce poate veni și plecă...
cu piscuri și văi.
Dar, după o vreme...
piscurile devin tot mai joase și mai rare.
Iar într-o zi te întrebi "Cine sunt eu, de fapt?"
Reședința mea permanentă e într-o "vale"...
sau asta se datorează partenerului de viață?
Apoi te întrebi...
dacă nu există o altă viață...
mai fericită...
Yossel privi în ochii lui Minnie și se simți entuziasmat.
La naiba!
"Yossel privi în ochii lui Minnie și simți...
nimic.
Erau despărțiți de doi ani.
Acum, în timp ce ea cobora din barcă...
realiză că privea în ochii...
unei străine...
O fată pe care n-o mai cunoștea.
El devenise american...
iar ea rămăsese fata săracă...
lipsită de sentimente...
Fiica...
unui scripcar lituanian orb."
Frica e totul. Teama i-a făcut să rămână împreună.
În tot acest timp am idolatrizat căsnicia bunicilor.
Dar asta n-a fost dragostea secolului.
Doi oameni care au stat împreună din teamă.
Teamă de singurătate, de eșec, de necunoscut.
Frica e principalul motiv al celor mai multe lucruri.
Frica și vina sunt catalizatoarele vieții.
Tu și Rachel ați stat împreună din teamă?
- Într-un cuvânt, da. - Și nu te deranjează asta?
În trei cuvinte, da și nu.
Nu e atât de simplu. Tu vrei un răspuns direct.
În viață, nimic nu e simplu și direct. Viața nu e albă sau neagră.
Viața e gri.
De exemplu...
Ce vezi aici?
- Ce vrei să spui? - Te întreb. Ce vezi?
Fundul tău.
Asta ți se pare că vezi. Dar în realitate nu e un fund.
Ce naiba spui?
Nu e un fund, ci partea cărnoasă cu care se termină picioarele.
Sunt lipite una de alta...
și de aceea se numește fund.
De fapt...
E doar continuarea picioarelor.
Acum nu mai înțeleg nimic.
E o iluzie. De fapt, nu există fund.
Așa cum nu există căsnicie perfectă, slujbă perfectă, copil perfect...
a rămâne împreună sau fericire până la adânci bătrânețe.
Toate sunt niște iluzii.
Vrei să spui că nu crezi în dragostea eternă?
Iar vezi fundul și nu partea de sus a picioarelor.
Dragostea e doar o dorință deghizată. Dorința trece.
Trebuie să te căsătorești cu cineva care te poate suporta.
Katie și cu mine am trecut de faza în care ne "suportam".
Am trecut direct la faza de ură.
Nu-ți face griji. Și ura trece.
Ura trece?
Ăsta e sfatul pe care mi-l dai?
"Ura trece... Dragostea e doar dorință... Nu există fund."
M-ai dezamăgit.
Promite-mi ceva!
Promite-mi că n-ai să povestești discuția asta lui Rachel.
Ești nebun? Totul rămâne între noi.
Când m-a sunat Stan, nu mi-a venit să cred.
Știam că treceți printr-o perioadă mai grea, dar...
N-am vrut să spunem nimic până nu eram siguri că nu ne vom împăca.
Iisuse!
Cum te simți?
Nu știu. Credeam că voi fi devastată.
Poate n-am realizat încă.
- Ai o aventură. - Despre ce vorbești?
Singurul motiv pentru care nu ești devastată e dacă ai o aventură.
Nu mă văd cu nimeni.
E ceva serios între tine și tipul ăsta cu care nu te vezi?
Nu știu. Tot ce știu e că nu se compară cu Ben.
E responsabil, își face planuri, poartă un briceag la el...
și vrea să-mi gătească.
- E doar un paravan. - Ce e?
E un paravan împotriva furtunii.
Amână devastarea inevitabilă.
Rachel, te simți bine?
Dragă?
Îmi pare rău.
Știu că ar fi trebuit să fiu tare...
dar mă simt groaznic.
Gândul că nu mai sunteți împreună...
Ne erați cei mai buni prieteni.
4 iulie, Ziua Recunoștinței, Crăciunul.
Erați un fel de Fred și Ethel Mertz.
Noi credeam că voi sunteți Fred și Ethel Mertz.
Serios?
Nu m-am gândit niciodată că ni se va întâmpla așa ceva.
Am crezut că vom fi împreună până la adânci bătrânețe.
Dar nu-l pot face să fie mai responsabil.
Ăsta e Ben. De el te-ai îndrăgostit. E aceeași dintotdeauna.
Katie, și la 80, e tot cel de la 8 ani.
Oamenii nu se schimbă.
Oamenii se schimbă în timp. Trebuie să știi asta.
Cheia e să vă schimbați și să evoluați împreună.
Domnul și doamna Cogen și domnul Jordan.
Ne pare bine că ați ales restaurantul nostru. Doamna Jordan nu vine?
Nu, nu vine. Stan, ți-am spus să rezervi o masă pentru 3 persoane.
- Am uitat. - Cum ai putut să uiți așa ceva?
Mai tare, te rog. Tipul din parcare nu cred că te-a auzit.
N-am vorbit așa tare.
Ați văzut definiția 7 vertical?
Mi-a scăpat.
Cereri, doleanțe.
Rimează cu gunoi. Din cinci litere.
Nevoi?
Exact. Era un atac la adresa mea.
Ben, fii serios!
Era doar o definiție dintr-un rebus.
Îmi cunosc soția. Era un atac la adresa mea.
Din ce motiv?
Pentru că am nevoi.
Ca și cum asta ar fi ceva rău.
Arătați-mi o persoană care nu are nevoie de nimic.
Ar trebui să încerci pâinea înmuiată în ulei de măsline. E delicioasă.
Stan, dă-i pâinea!
Trebuie să țipi mereu?
- Cine țipă? - Tu. Ai țipat.
Ți s-a părut.
Lui i se pare mereu că cineva țipă.
Oricine ar spune că ai țipat.
A fost un țipăt? Lui nu i s-a părut că țip.
Mama lui țipa mult. Încă o mai aude țipând.
Cum aș putea s-o aud? O acoperi de tot.
E adevărat.
În ultimii ani, când Katie deschidea gura...
o auzeam pe mama ei...
Dot...
Nu i-a fost ușor să fie crescută de o femeie atât de complicată precum Dot.
Fii serioasă. Nu era deloc complicată.
Era o idioată care complica viețile celorlalți.
Ați fi uimiți să aflați câte greutăți i-a făcut...
această broască țestoasă mușcătoare.
Totul trebuia să fie ordonat, curat și etichetat...
legat cu fundiță albastră.
Punctual.
Ordonat.
Ferească Dumnezeu să fie întâmplător sau accidental...
Vreun "poate"... Vreun "probabil"...
Vreo scurtătură... Vreo bucurie neplanificată...
În niciun caz! Nu era voie!
Faultat!
Orice spontaneitate era penalizată.
Totul trebuia să aibă un motiv anume. Totul era conectat.
Poate de asta i se spunea "Dot" (punct).
N-o chema "Gay" (fericire) sau "Joy" (veselie) sau "Fun" (distracție).
Ia niște pâine!
După ea, nu poți nici să faci sex dacă nu e totul pus la punct.
La fel ca un avion așteptând să decoleze. Ferestrele sunt închise? Da.
Ușile sunt închise? Da. Căldura? Da.
Am discutat toate motivele...
pentru care eu aș putea fi de vină?
Houston, avem o problemă, iar numele ei e Dot.
- Ia pâine! - Există oameni...
care respectă regulile și oameni, ca tine...
nonconformiști. Nonconformismul poate fi o calitate încântătoare.
De asta s-a îndrăgostit Katie de tine. După ce ați făcut copii...
Nu sunt al treilea copil!
Scuzați-mă dacă nu sunt întotdeauna punctual.
E în regulă. Cineva trebuie să fie responsabil...
Vrei să spui că e numai vina mea?
Nu e vina nimănui.
Când ți se spune că nu e vina nimănui, de obicei nu asta e intenția.
Deci e vina ta! Lucrurile care nu sunt vina cuiva...
sunt uraganele, cutremurele, tornadele, fenomene ale naturii.
Dar când un mariaj eșuează trebuie să fie vina cuiva.
Dar nu-i vina mea!
Ia-ți pâinea aia și bagă-ți-o între terminațiile picioarelor!
Poate sunt obosită. Poate am 5.000 de lucruri pe cap.
Nu-ți pot îndeplini toate nevoile...
atunci când vrei tu.
M-am săturat să fiu soția responsabilă.
Nimeni nu ți-a cerut asta. Tu singură ai acceptat acest rol.
Nu m-ai înțeles niciodată.
N-avem un pui de ceartă. Știi ce avem?
Un colos.
Te simți bine?
Du-mă la Katie acasă!
Ce cauți aici?
Voiam să știu care a fost cel mai bun moment al zilei.
Ar fi trebuit să dai un telefon.
Pentru mine, cel mai bun moment al zilei ai fost tu.
În seara asta m-am văzut prin ochii tăi.
Îmi pare rău.
Mă gândeam că ar fi bine...
să adăugăm niște alune prăjite...
Trebuie să ne gândim cum să le spunem copiilor.
Ce mai faci? Intră!
E drăguț la tine.
Mulțumesc.
E aproape de parc. Eu și copiii ne putem plimba.
Vrei ceva de băut?
Niște apă, dacă nu ai altceva.
Am cam tot ce-ai putea să-ți dorești.
Bere, Gatorade...
Suc de fructe, ceai...
Ceai cu gheață e perfect.
Poftim.
Ți-ai cumpărat ceas.
Intră!
Ia loc!
Cred că ar trebui...
Joi, când îi luăm pe copii, cred că ar trebui să le spunem imediat.
Nu trebuie să le spunem imediat.
De ce?
Ce o să se schimbe între noi până joi?
Katie, te vezi cu altcineva.
Nu ne "vedem".
Stăm de vorbă, atât.
Sigur.
Nu mai vreau să-i mințim pe copii.
Îi ducem la restaurantul lor preferat și le spunem.
Nu putem vorbi în liniște acolo.
Atunci îi ducem acasă și le spunem la cină.
După cină.
Ne așezăm cu toții și...
Cum o să le spunem?
Le spunem cât de mult îi iubim...
Cât de grozavi sunt...
Ca să nu creadă nicio clipă că e vina lor.
Ăsta e cel mai important lucru.
Le spunem...
Mami și tati...
Sau mama și tata...
Mama și tata?
Mami și tati.
Le spunem că mami și tati s-au înstrăinat.
Mă gândesc la Erin. Probabil o să spună ceva de genul...
"Trebuie să fie ceva bun în voi...
dacă ați făcut niște copii atât de frumoși și grozavi."
Ar putea să spună așa ceva.
O să-i spunem că...
i-am făcut din dragoste și că o să-i iubim mereu...
dar că mami și tati nu se mai iubesc.
N-ar fi mai bine să le spunem...
că încă ne mai iubim, dar în alt fel?
Bine.
- N-ar trebui să le spunem asta? - Am spus bine.
A sunat destul de ciudat.
Ai vrea să sar în sus de bucurie că ne mai iubim, dar în alt fel?
- Cine e? - Domnule Jordan, v-a venit canapeaua.
Pe unde ați umblat? Intrați!
Ar fi trebuit să vină dis de dimineață.
Te iau joi, la ora 17:00?
Trebuie să...
mai discutăm ceva?
Cum ar fi?
Nimic.
La revedere!
Ce s-a întâmplat cu tine?
Ce s-a întâmplat cu fata haioasă, care purta o pălărie cu bec?
Crezi că eu nu mă întreb același lucru în fiecare zi?
Vorbeam despre o legătură...
O privire... Ceva care să-mi spună că suntem de aceeași parte.
Acum nu trebuia ca unul dintre noi să spună...
"E ridicol. Ne iubim.
Toate cuplurile trec prin așa ceva. Să mai încercăm o dată."?
Astăzi trebuia să plouă.
Îmi pare bine că n-a plouat.
Și mie.
Ia-o pe aici. Dacă o iei pe Sepulveda...
Poftim?
Nimic.
Katie, îl iei pe Ben...
în căsătorie...
la boală și la sănătate...
la bine și la greu...
- până când moartea vă va despărți? - Da.
E băiat! E fată!
E un iepure!
A înscris!
E vărsat de vânt.
S-a terminat.
Te iubesc.
Du-te naibii!
Te iubesc.
La naiba!
Te iubesc.
Te iubesc. Te iubesc.
Te urăsc!
Fă dragoste cu mine.
Du-te naibii!
Te iubesc.
Sunt însărcinată.
Mi-a murit peștișorul auriu.
Mi-a murit hamsterul.
Tatăl meu e pe moarte.
Sunt însărcinată.
Poate ar trebui să ne despărțim.
Te căsătorești cu mine? Da.
Ești pregătită?
Ce faci? Îmi pare bine să te văd.
Ce mai faci?
Ce s-a întâmplat?
I-a fost dor de tine, atât.
Ați crescut așa mari!
Uitați-vă la voi! Să nu vă recunosc. Stați puțin!
Care dintre voi e Erin?
Ia uite, tati!
Cred că știm care a fost cel mai grozav moment al zilei pentru tine.
Felicitări.
Trebuie să sărbătorim. Riverdance!
Sunt cel mai bun dansator.
E un fel de Riverdance latin.
Și acum, marele final.
Haideți! Ce s-a întâmplat?
- Mă întâlnesc și la anul cu ei. - Mi-e foame.
Foarte bine.
Să mergem acasă.
Cred că ar trebui să mergem la Chow Fun.
Chow Fun?
Parcă am stabilit că nu putem vorbi acolo.
Știu.
Și atunci?
Să mergem la Chow Fun.
Nu poți să le spui copiilor?
Dacă ăsta e motivul, nu spune să mergem la Chow Fun.
Nu. Am spus să mergem acolo pentru că suntem un cuplu.
Avem un trecut împreună.
Istoria nu se scrie peste noapte.
În Mesopotamia și Troia...
s-au construit orașe peste alte orașe.
Dar eu nu vreau să construiesc alt oraș. Îmi place orașul ăsta.
Știu unde ținem medicamentele...
care e starea ta de spirit când te trezești după cum îți ții sprâncenele.
Știi că sunt tăcută dimineața și atunci ești tu mai vorbăreț.
E un dans care se perfectează de-a lungul timpului.
E mult mai greu decât aș fi crezut...
dar e mai mult bine decât rău. Nu ne putem da bătuți!
Nu spun asta de dragul copiilor.
Dar sunt niște copii grozavi.
Și noi i-am făcut. Gândește-te!
Nu existau și-au apărut deodată. Sunt un miracol.
Și au crescut.
N-am să-i pot spune unui străin "Josh are mâinile tale".
Sau "Îți amintești cum a vărsat Erin la Lincoln Memorial?"
Am să încerc să fiu mai relaxată.
Trebuie să recunoaștem că fiecare are obiceiurile lui enervante.
Nu-s numai ale tale. Nici eu nu sunt un înger.
Am simțul orientării și-mi pot găsi întotdeauna drumul.
Și asta nu-i o critică la adresa ta.
E o calitate a mea.
Ești un prieten bun, iar prietenii adevărați sunt greu de găsit.
Charlotte a spus asta în Charlotte's Webb.
Îmi plăcea cum îi citeai lui Erin.
Îl imitai pe Wilbur Porcul atât de bine...
Chiar și când erai frânt de oboseală.
Asta spune ce persoană bună ești. În final...
Nu asta contează? Cum ești ca persoană?
Fata cu pălăria...
e încă aici...
N-am știut că există până când nu te-am întâlnit pe tine.
Mi-e teamă că dacă ai să pleci...
n-am s-o mai văd niciodată...
deși am spus că tu ai gonit-o din mine. Nu e paradoxal?
N-am ajuns la paradoxul esențial? Dai și iei, împingi și tragi.
Vremuri rele și bune. Dickens a spus-o cel mai bine.
Suntem oameni diferiți ca Jack Sprat și soția lui. El slab, ea grasă.
Deși asta nu se potrivește în cazul nostru. În concluzie...
Vreau să mergem la Chow Fun...
pentru că te iubesc.
Și eu te iubesc.
Ați auzit, copii?
Mama voastră vrea să mergem la Chow Fun.
Nu e minunat? Ador localul ăla.
Pachetelele de primăvară sunt bune, dar nu excelente.
Ba sunt fantastice.
Sunt calde, crocante, unsuroase, perfecte!
- E tot ce ți-ai putea dori. - Exact!
"Bun/Rău". Erin, tu prima.
Cel mai bun lucru din vara asta e că Austin Butler mi-a scris de 111 ori.
Cum ți-a venit ideea jocului ăstuia?
Nu știu. Dar mai știu un joc.
Mă gândesc la nouă cuvinte.
Primesc un indiciu?
Din ce categorie?
Bine. Oricare nouă cuvinte.
Destul de corect.
"Parcul MacArthur se topește ușor în întunericul negru-albăstriu."
"Și au trăit fericiți până la adânci bătrâneți."
Sunt doar opt cuvinte, dar ești pe-aproape.
"Și au trăit aproape fericiți până la adânci bătrâneți."
Sper.
Așa cred.
Așa crezi?
Da.
Și...
eu...
SFÂRȘIT